LeifB skrev:...
Måste man tro på tomten? Tveksamt.
...
Jag tror varken på tomtar, troll eller trollkarlar.
Moderator: Redaktörer
LeifB skrev:...
Måste man tro på tomten? Tveksamt.
...
STDI skrev:Visst är det trevligt att bli tilldelad ett namntillägg som man är stolt över.
LeifB skrev:Vi är så olika. En del tror på tomten fortfarande.![]()
Andra lyssnar på musik och trivs med det.
Måste man tro på tomten? Tveksamt.
Musiken framkallar känslor. En del får julstämning en del längtar till våren. Musik har en förunderlig förmåga att framkalla känslosamma minnen.
Många förknippar låtar med speciella minnen som väcker känslor.
Kan det var mikrodetaljerna som framkalla en del av känslorna, jag tror absolut detta kan vara fallet. Om det låter som sammet för öronen så är vi nära en eargasm.
LeifB skrev:STDI skrev:Visst är det trevligt att bli tilldelad ett namntillägg som man är stolt över.
Ja det är trevligt.
Jag har alltid velat bli trollkarl.
Calleberg skrev:LeifB skrev:STDI skrev:Visst är det trevligt att bli tilldelad ett namntillägg som man är stolt över.
Ja det är trevligt.
Jag har alltid velat bli trollkarl.
Äntligen!
avr7000 skrev:Element som ger mest mikrodetaljer är de som har lägst dist (som då kan släppa fram signalen oanfrätt).
Purifi och Bliesma ligger bra till här.
LeifB skrev:avr7000 skrev:Element som ger mest mikrodetaljer är de som har lägst dist (som då kan släppa fram signalen oanfrätt).
Purifi och Bliesma ligger bra till här.
Intressant, är det ett självklart svar. Håller alla med?
Dyra är dom.
matssvensson skrev:LeifB skrev:avr7000 skrev:Element som ger mest mikrodetaljer är de som har lägst dist (som då kan släppa fram signalen oanfrätt).
Purifi och Bliesma ligger bra till här.
Intressant, är det ett självklart svar. Håller alla med?
Dyra är dom.
Söker du ett objektivt svar gissar jag att många på detta forum skulle hålla med om avr7000 resonemang. Letar du efter något som ger starkare subjektiva upplevelser av mikrodetaljer får du leta lösningar med betoningar som skapar olika typer av förvrängning för att framhäva önskade områden. Alternativt välja högtalarlösningar med stark riktverkan som sätter rumsreflexer ur spel och lyckas skapa en "hörlurseffekt" av närhet i lyssningsupplevelsen.
LeifB skrev:avr7000 skrev:Element som ger mest mikrodetaljer är de som har lägst dist (som då kan släppa fram signalen oanfrätt).
Purifi och Bliesma ligger bra till här.
Intressant, är det ett självklart svar. Håller alla med?
Dyra är dom.
LeifB skrev:avr7000 skrev:Element som ger mest mikrodetaljer är de som har lägst dist (som då kan släppa fram signalen oanfrätt).
Purifi och Bliesma ligger bra till här.
Intressant, är det ett självklart svar. Håller alla med?
Dyra är dom.
LeifB skrev:Ok. Kan högtalare som är vinklade framför din stol vara bättre och avge mer microdetaljer beroende på färre reflexer från omgivningen (rummet).
I-or skrev:Dock kan ett övermått av reflektioner naturligtvis maskera detaljer i ljudet. Detta framgår tydligt av hörlurslyssning (med klangbalanserade lurar som inte framhäver något frekvensområde och skapar en illusion av "falsk" detaljering), där frånvaron av reflektioner och även vanligen den låga distorsionen ger ett hyperdetaljerat ljud. Om man lyssnar på högtalarnas huvudstrålningsaxel så maximeras förhållandet mellan direktljud och reflekterat ljud. En "överinvinklad" uppställning kan ändå ge ett tydligare och mer detaljerat ljud totalt sett eftersom man på så sätt reducerar inverkan från de första sidoväggsreflektionerna. Det bör tilläggas att den bästa lösningen är att placera minst 40 mm tjocka absorbenter på sidoväggarna vid positionen för den första sidoväggsreflektionen och sedan vinkla in högtalarna så att man uppnår en lagom balans för ljudsceneriet (insvepning kontra noggrannhet och detaljeringsgrad). Sedan avslutar man med högfrekvensekvalisering för att balansera klangen i lyssningspositionen (lågfrekvensekvaliseringen bör man göra innan man bestämmer invinklingen).
I-or skrev:Att vinkla in högtalarna mer än att bafflarna är riktade direkt mot lyssningspositionen ger ett mer fokuserat och tydligt ljud speciellt när högtalarnas avstånd till sidoväggarna är kort. Dock brukar det ändå inte fungera helt optimalt, dels för att den första närsidoväggsreflektionen anländer mycket tidigt och ändå är relativt kraftfull, men även för att den första fjärrsidoväggsreflektionen, liksom den första högtalarväggsreflektionen, blir starkare.
Med ett kort avstånd till sidoväggarna blir sidoväggsabsorbenter närmast ofrånkomliga med konventionella högtalare.
I-or skrev:Ett avstånd mindre än ca 1,5 m till sidoväggarna får nog betraktas som kort om lyssningsavståndet är ca 3 m. Detta betyder förstås att man i många uppställningar helst bör utnyttja absorption vid den första sidoväggsreflektionen. Absorptionen kan bestå i t.ex. lite tjockare gardiner/draperier, textila tavlor eller mer utpräglade absorbenter (vilka vanligen är mest effektiva). Även möblemang som ger diffusion, t.ex. bokhyllor, kan vara hyggligt verkningsfullt om införande av absorption inte är praktiskt möjligt.
Om man är ute efter närmast optimala förhållanden vill man undvika kraftiga horisontella reflektioner inom 10 ms (3,4 m extra löpväg) över ca 1 kHz och detta är närmast omöjligt att uppnå utan absorbenter i ett normalt rum.
Fjärrsidoväggen betyder den högra sidoväggen för den vänstra högtalaren och den vänstra sidoväggen för den högra högtalaren.
I-or skrev:Mja, frekvensgången dominerar som vanligt. Om man t.ex. har en topp i mellandiskanten och en dal i den övre basen så kommer ljudet för många lyssnare att framstå som betydligt mer detaljerat - långt mer så än om man sänker distorsionen ordentligt.
I-or skrev:Mja, frekvensgången dominerar som vanligt. Om man t.ex. har en topp i mellandiskanten och en dal i den övre basen så kommer ljudet för många lyssnare att framstå som betydligt mer detaljerat - långt mer så än om man sänker distorsionen ordentligt.
I-or skrev:Exakt. Detta har för övrigt mycket gemensamt med s.k. presning i inspelningssammanhang, vilket man gör för att erhålla ett "klarare" och mer "detaljerat" ljud (d.v.s. en onaturlig klangbalans). Ibland kombinerar man även detta med en dal i den övre basen eller det undre mellanregistret.
Man kan ofta läsa från diverse professionella recensenter när det gäller hörlurar eller BT-högtalare, att produkt si och så har bättre bastryck, men att produkt så och si förvisso är lite tunnare i basen men låter klarare och mer detaljerat.
Almen skrev:I-or skrev:Mja, frekvensgången dominerar som vanligt. Om man t.ex. har en topp i mellandiskanten och en dal i den övre basen så kommer ljudet för många lyssnare att framstå som betydligt mer detaljerat - långt mer så än om man sänker distorsionen ordentligt.
Jo, men sådant tar man väl om hand med ett väldimensionerat filter?
Vad jag menar med "mikrodetaljer", för att ta frågeställningen på allvar, är inte ett onaturligt hissat mellanregister utan de små, små ljud på en inspelning som man bara hör i en anläggning med relativt lågt omgivningsbrus och en högt satt volymkontroll. Det jag i första hand tänker på förekommer nästan uteslutande på rena akustiska inspelningar av riktiga instrumentensembler; pyttelite vibrato eller tremolo på ett stråkinstrument, den sista utringningen av en cymbal eller gran cassa, det svaga gnisslet av fingertoppar som dras längs strängarna på en stålsträngad gitarr, knarret av en stol, fötter som hasar på ett golv, etc., etc..
Eller, för den delen, inspelningar från 1944 gjorda i Berlin där man hör kriget i bakgrunden.
JM skrev:Menar du att all distorsion kan härledas till ej rak uppmätt tonkurva i lyssningspositionen även om direktljudet mäter rakt?
JM
I-or skrev:I det här fallet hävdas en extra hög detaljeringsgrad från ett bredbandselement med kraftigt varierande frekvensgång (och, liksom alla bredbandselement, relativt hög distorsion). Dessa egenskaper är typiska i sammanhanget och utgör nog minst 95 % av de högtalare och hörlurar som påstås uppvisa ett högdetaljerat ljud.
Det är alltså förhållandevis ovanligt med konstant frekvensgång för högtalare som av många tyckare påstås lyfta fram detaljer. I inspelningssammanhang utgör den ökända Yamaha NS10 ett tydligt exempel, då den anses vara ett utmärkt verktyg för att finna små detaljer och felaktigheter i mixen, se frekvensgång nedan:
Den förhöjda nivån i övre mellanregister och diskant kombinerat med avsaknaden av bas reducerar kraftigt maskeringseffekter från grundtonsområdet.
Det är en helt annan sak att en god återgivare lyfter fram exakt de detaljer som ska lyftas fram och ingenting annat. Vissa detaljer ska man helt enkelt inte höra eftersom de maskeras av andra ljud och mer betyder därför inte nödvändigtvis bättre här. En korrekt återgivning, inkluderande precis de detaljer som ska vara hörbara, erhåller man som vanligt via konstant frekvensgång, god spridning och låg distorsion.
Användare som besöker denna kategori: Bing [Bot] och 2 gäster